Rímske dejiny : (Rerum gestarum libri qui supersunt) - Marcellinus, Ammianus: cca 330-400 (Zlatý fond svetovej literatúry, 1988)
Ammianovo dielo je labuťou piesňou rímskeho antického dejepisectva. Opisuje takpovediac predposledné dejstvo histórie svedovládnej ríše. Záverečná fáza dejín impéria - aspoň pokiaľ ide o jeho západnú časť, ktorá zahŕňala Itáliu s Večným mestom - naberalo od nešťastnej adrianopolskej bitky dramatický spád. K dôležitejším epizódam tohto vývinu patrí rozdelenie ríše na západnú a východnú, vpád Vizigótov pod vedením Alaricha do Itálie a dobytie Ríma, posledný aký-taký úspech Riamnov v nerozhodnej bitke s Húnmi na Katalaunských poliach, dobytie Ríma Vandalmi a strata Británie, Hispánie, Galie a Panónie v prospech germánskych kmeňových zoskupení. Odstránenie posledného rímskeho cisára na západe Romula Augustula a Odoakerovo gesto, keď poslal západorímske vladárske insígnie východorímskemu cisárovi Zenónovi, bolo potom už len epilógom, logickou a v podstate iba symbolickou bodkou za veľkým príbehom starovekého Ríma.