Autoimunitní systémová onemocnění : minimum pro praxi - Vencovský, Jiří, 1953- (Triton, 1998)
Príručka popisuje rôzne typy systémových autoimunitných ochorení z hľadiska epidemiológie, etiopatogenézy (popis príčiny vzniku i ďalších sprievodných procesov), klinického obrazu diagnostiky a terapie. Systémové autoimunitné ochorenia sú klinicky charakterizované postihnutím radu rôznych orgánov s častým prejavom v oblasti muskuloskeletálneho aparátu. Jedná sa často o veľmi heterogénnu skupinu chorôb, ktorých spojujúcim rysom je postihnutie krvných ciev, spojivového tkaniva a prítomnosť rôznych druhov protilátok. Patria sem: reumatoidná artritída, systémový lupus erythematodes, Sjögrenov syndróm, systémová sklerodermia, polymyozitída a dermatomyozitída, zmiešané ochorenia spojiva, zmiešané a prekryvné syndrómy, vaskulitídy, antifosfolipidový syndróm, relabujúca polychondritída, eozinofilná fascitída, syndróm eozinofílie - myalgie