Obezita : minimum pro praxi - Hainer, Vojtěch, 1944- (Levou zadní, 2001)
Publikácia podáva prehľadnú informáciu o etiopatogenéze a liečbe obezity pre praktických lekárov. Obezita sa v súčasnosti stáva celosvetovou epidémiou. Napriek novým poznatkom (hlavne z oblasti genetiky) o príčinách vzniku a o patofyziológii obezity, často sa vníma len ako estetická záležitosť. Vzniká v dôsledku pozitívnej energetickej bilancie, kedy dochádza k porušeniu energetickej rovnováhy a energetický príjem prevýši energetický výdaj. Jej príčiny vzniku z cca 50 % predstavujú genetické faktory a zvyšok vonkajšie faktory. Stupeň obezity sa zisťuje meraním telesného tuku a určovaním indexu telesnej hmotnosti, tzv. BMI (z angl. Body Mass Index). BMI sa vypočíta tak, že sa hmotnosť vyjadrená v kilogramoch vydelí výškou vyjadrenou v metroch a umocnenou na druhú. Normálne rozmedzie BMI podľa WHO je 18,5-24,9. BMI 25,0-29,9 predstavuje preobézny stav (plnoštíhlosť), BMI 30,0-34,9 obezitu I. stupňa, BMI 35,0-39,9 obezitu II. stupňa. Podváha a nadváha nesú so sebou rôzne zdravotné komplikácie (metabolické, endokrinné, ortopedické, kardiovaskulárne, respiračné, a i.), ktorým sa dá predísť liečbou obezity. Liečba musí byť komplexná a má zahŕňať: nízkoenergetickú diétu s obmedzením tukov, pohybovú aktivitu, kognitívno-behaviorálnu modifikáciu životného štýlu (t.j. naučenie sa a dodržiavanie hlavne správnych stravovacích a pohybových zvyklostí), farmakoterapiu, chirurgickú liečbu u ťažkých pacientov